![všetky plagáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/384/384248_489004.jpg)
VOD (1)
Obsahy(1)
Většina lidí se ze Země přesunula, z neznámého důvodu a neznámo kam. Film sleduje osudy tří chlapů, kteří spolu žijí a navzájem se podporují. K přežití využívají starý vojenský sklad materiálu a jídla. Snaží se udržet si lidské hodnoty. Na Zemi jsou ještě další skupiny lidí, kteří živoří a živí se kanibalismem. Po konfliktu s jednou takovou skupinou musí trojice opustit svůj sklad. Dostanou se do bývalého vězení, které jim přijde jako ráj. Vězení obývá mladá holka. Po dalších potížích se vše schyluje k poslednímu přesunu. (corax8)
(viac)Recenzie (48)
"Co je vám?" "Umírám, ty kreténe!" Jedno z mála moderních českých Sci-Fi tentokrát nedopadlo úplně dobře. Hlavní problém je asi ve scénáři, který by mohl a měl být lepší. Postapokalyptický motiv je pěkný, i příběh, který se v něm odehrává je docela fajn, ale problémem jsou dialogy, kde, snad ve snaze devadesátek působit americky, mají postavy mluvu horší jak prezident Zeman v rozhlasovém vysílání, zvlášť u postavy malé dívky působí její jazyk ostrý jako břitva až nepřirozeně. Postava Jiřího Bartošky je velmi zvláštní a byť je zahraná dobře, filmu taky moc na hodnocení nepřidá. Naopak herecký výkon Zbyňka Frice (zvlášť ve srovnání s Bartoškou a Mrkvičkou) působí dost amatérsky. Kamera na tom naopak není vůbec špatně, i kontroverzní kytarová hudba vlastně souzní s celkovou bizarní atmosférou. Nicméně abych jen nekritizoval, docela to upoutalo mou pozornost, takže tomu aspoň 2 hvězdy dám. Novější český postapokalyptický film Běžci se mi ale líbil více a ve srovnání s ním a s filmem Nesmluvená setkání to na víc nestačí. ()
Český Lev 1 nominace: Zvuk ()
České, komorní, pozapomenuté postapo, který sleduje osudy starýho, mladýho a plesnivce. O skupinách lidí živících se kanibalismem je tady jen řeč. Reálnej střet nastane jen jednou. Poté musí trojice opustit svoje útočiště a potkávají malou přisprostlou princeznou Sandrou Novákovou. Někomu může připadnout, že se ve filmu v podstatě nic neděje a možná tomu tak je. Za sebe ale můžu říct, že jsem se nenudil. Film si mě prostě získal a já vlastně ani nevím čím. Je pravdou, že hudba se sice místy opravdu nehodí. Což neznamená, že je špatná. Jen je prostě použita na nesprávném místě respektive ve špatnou dobu. Líbilo se mi i zakončení filmu. Každopádně jde o jeden z těch filmů u kterýho pochopím jak odpadový tak 5ti hvězdičkový hodnocení. Za mě to jsou slabší 4 hvězdy. ()
Poněkud surrealistické postapo je vystavěno na silném základu tajemné atmosféry, která je trvale přítomná. Bez explicitního zobrazení násilí se daří prakticky soustavně se vracet k jedné ze zásadních otázek filmu, zda je možné si v boji o holý život zachovat svoji lidskost. To, co činí tento snímek mimořádným, není pouhá absence násilí, ale hlavně nadhled, s jakým obě hlavní postavy jednají. Především Plesnivec je vybaven břitkým humorem, který nesčetněkrát sklouzne až k sarkasmu. Hanzlík dokázal nejen vybudovat a po celou dobu udržet výbornou atmosféru, ale neopomněl svým postavám dát i filozofický přesah a na prvotinu takřka mistrně využít zkratky. ()
Poslední přesun je dalším ze snímků, které se špatně shání. Na DVD nevyšel, VHS jsou pryč, v TV se nehraje a i pokoutní sehnání bylo dlouhou dobu nemožné. Vyplatilo se čekání? Ani moc ne. Snímek trvá devadesát minut, ale vleče se děsivě. Brabcova kamera místy slušná, herecké výkony ujdou (hlavně přisprostlá postava tehdy třináctileté Sandry Novákové), ale zároveň naprosto nesedící hudba (a to jsem měl některé písničky od Lucie rád). V rámci českých (československých) postkatastrofických snímků jde o bídu, případné zájemce odkazuji na Konec srpna v hotelu Ozon či méně známou Massebu. ()
FILMOVÝ SCI-FI MARATON 2023 – země č. 21: ČESKO: Proboha, tohle bylo zase co? Fakt je mi líto, že tady „musím“ hanit jeden z prvních vzácných pokusů o ryze české sci-fi po rozdělení federace, ale to už mi připadala zdařilejší Nesmluvená setkání Ireny Pavláskové. Vím, že české filmové devadesátky byly často hodně divoké, mnozí tvůrci se pokoušeli o napodobování západních vzorů a žánrů, no a tenhle pokus o postapo... prostě nevyšel. Debutující režisér se snaží vytvořit temnou atmosféru, ale každou chvíli si ji pak zabíjí totálně rušivou hudbou nebo příšernými dialogy, v nichž se mezi dementním plácáním třeba o hamburgerech začnou nahodile objevovat skoky do filozofických úvah o podstatě člověka. Bohužel celý film včetně hereckých výkonů Bartošky a Mrkvičky v jeskyni působí tak bizarním dojmem, že i více drobných záblesků relativně zdařilého postapa jsou snad pokaždé vystřídány prvkem či scénou, kdy jsem už Poslední přesun jako ani trochu povedený seriózní film brát nedokázal. Přehlídka naprostého trashu... Z epileptického blikání světel, jaké se spustilo v nejednom záběru v druhé polovině, mi zrovna moc dobře nebylo a měl jsem pocit, že jen demonstrovalo, kam až neschopnost vytvořit atmosféru méně násilným způsobem zašla. A jako parodie to nefunguje rovněž, snad jen pijácký závěr se fakt povedl a líbil se mi svým ztvárněním, nicméně pak už nastal úplný konec filmu. [25%] ()
Za Bartošku a Mrkvičku po jedné* Podle mě je to prostě nepovedený, nedotažený pokus o post apokalyptické dráma. Ačkoliv v úvodních titulcích může někdo pookřát nad jmény dvou členů Lucie podepsanými u hudby, opak je pravdou. Hudba a její zbytečnost ve většině filmů začne postupně dost lézt na nervy. Natáčelo se asi v nějakém vojenském prostoru a v nějaké opuštěné továrně. ()
Soudobou kritikou odstřelený snímek, jemuž ale nelze upřít notnou dávku napětí a dobré herecké výkony. ()
Psychedelická divoká devadesátá se dost podepsala na této postapo scifi.. Ale ne, že by to bylo na škodu! Dost dobrá práce s prostorem a napětím, ani ty logické kiksy a nedořešenosti nejsou tak úplně zásadní. Skvělý vtípek, kdy ve vojenském skladišti mezi vyrovnanýma brašnama s plynovýma maskama, termoskama a ešusema naštosované sošky Oscarů.. ()
Jako sorry, ale tohle je přehlídka neumětelství. Když neumím natočit scénu, aby dávala smysl, tak se do filmařiny neženu. A když si navíc pořídím imbecilního střihače, který debilním střihem zabije to málo, co by snad šlo pochopit, a hodím do toho hudbu jak z nějaké diskošky, až si člověk říká, proč mají v jeskyni furt puštěný magneťák, taky to moc nepomůže. Třeba hned úvodní scéna - chlap prchá lesem. Ale chvílemi jsou v záběru vidět na krátký mžik jiné barvy kabátů, než má prchající, a není jasné, jestli ho někdo honí, nebo sleduje, nebo on někoho honí.. a do toho jsou prostřihy na Bartošku, jak si hraje na Anče z Krkonošských pohádek, jen zapomněl tu říkánku "horo horo, otevři se pro člověka poctivýho, a vydej málo z bohatství svýho". Díky zcela zmateným dialogům sice asi odvodíme, že jsme v postapo světě, ale deset let vám fakt konzervy nevydrží, aniž byste měli zdravotní problémy a smrt. Navíc vás deset let nenapadne prozkoumat podzemí, kde žijete, třeba z nudy? A ta elektřina se potom jak vyrábí? Ano, holka řekne, že je tam mikrojádro - a to se chladí jak a co se děje s odpadem? Těch otázek začíná být daleko víc, třeba proč děda lezl ven, kde se tam vzala kočka, oč vlastně postavám jde, jak zvládl v závěru filmu postavou malý Mrkvička ten náročný logistický úkol, zvlášť když si předtím prohlíží pistoli, a vůbec jsou mi motivace postav zcela neznámé. Sandra Nováková tu má 13 let, ještě nemá kozy a nemohla se ještě před kamerou svlíkat, nebo možná mohla, ale to by to musel točit Kachyňa. Takže holt ani tady nic zajímavého. Pak je tam ještě nějaká tomboy, která běhá bosá po továrně, aniž by se bála, že si zadře ocelovou šupinu do paty, a jejíž význam pro film mi rovněž uniká. Jako, ono možná v tom filmu nějaké vysvětlení asi zakódované je, ale pan režisér zapomněl na dekódovací program pro diváky, a i když se člověk pokusí to vysvětlení sám rekonstruovat na základě útržků těch pár logických vět, dojde k názoru, že jde o pěkně nepromyšlený blábol. ()
Rozporuplný a svérázný pokus o české komorní postapo a zároveň moje nostalgická vzpomínka na svého času populární pražské kino 64 U Hradeb, ve kterém jsem kdysi tuhle fantasmagorickou zajímavost viděl. Z oné pravěké projekce jsem si dodnes pamatoval jen komicky drsňáckého Mrkvičku v křiváku zasněně vzpomínajícího na hamburgery a lolitku sprostou jako dlaždič ("Nelítej tu jak píchlá šprcka!"). Jsem rád, že jsem se konečně dokopal k repríze, protože viděno dnešníma očima a z více úhlů, nabývá tahle filmová kuriozita dalších rozměrů. Samozřejmě ze spousty hledisek je Poslední přesun poloamatérská chujovina nehodná hlubšího rozboru, postavy i jejich repliky a dialogy jsou trapné až na půdu (to se týká hlavně jelimánkovského Frice a malé Novákové), jejich vulgární mluva působí jaksi nepřirozeně, křečovitě a zvuková stopa je nechutně a nepochopitelně zaprasená ohavnou kytarovou kakofonií (Koller & spol.). Na druhou stranu ale v zaprděném českém prostředí vcelku ojedinělý a tím i záslužný počin, perfektní lokace (lomy, vojenské újezdy, jeskyně, štoly, kanály, betonová sklepení a kryty), interiéry jsou i dobře barevně nasvícené, syrová a vcelku záživná atmosféra a koneckonců i (ve svých rolích) skvělí Bartoška a Mrkvička. A i když film (hlavně jeho scénář) ponejvíc připomíná víkendový nadšenecký výtvor party kámošů, v porovnání se všelijakými Kolji a jiným podobným komerčním svinstvem musím zaokrouhlit vysoko nahoru a hlasitě zvolat: "Jen houšť a víc takového menšinového bizáru!". Nejlepší dialog: "Co je vám?" "Umírám, ty kreténe!" ()
Starší a hlavně česká verze filmu The Colony, který se ne tak dávno objevil na dvd. Jako by si ty dva filmy vypadli z oka, nicméně tento český film není až tak bombasticky postapokalypticky zpracovaný jako jeho americký bratr Nicméně i tak to byla taková bílá vrána české kinematografie :-) ()
Bartoška s Mrkvičkou jedou jako blázen. Škoda obsazení toho mladýho dřeváka, fakt divný hudby (i když, proč ne) a debilního konce... ()
Mě se potvrzuje, že Hanzlík je fakt špatný režisér. Je zázrak narazit na ČESKOU SCI-FI, páč tenhle žánr se v Česku vůbec netočí, ale co bylo tohle? Nějaká snaha o psychedelično tady působí strašně nudně a otravně, postavy pronášejí hrozně divné dialogy, všichni se tu chovají jako idioti, pak je tu kočka, co se náhodně zjevuje a mizí, taky kupa nelogičností... A to není všechno. Navíc, vybraná hudba se tam hodí asi tak, jako se Moravanka hodí do Klubu rváčů a vždycky začne znít úplnou náhodou a naprosto nesmyslně. A nominaci na zvuk nechápu, to na tom byl český film v roce 1995 tak špatně? Jako, já české devadesátky mám docela rád, ale tohle prostě není dobrý film a i když je to jedna z mála českých sci-fi (a že jich je sakra málo), zapadla nejspíš právoplatně. 1* ()
Tak v tomhle braku ani nechci hledat zadnou symboliku nebo si lamat hlavu, jak to pan reziser vlastne myslel... ()
Při sledování filmu jsem si celou dobu říkal, že je to pozérství a blábol jeden za druhým. Přesto jsem to viděl už třikrát a mám doma i soundtrack...80% ()
Zajímavý... ()
Po zhlédnutí jsem se nemohl ubránit pocitu, že stačilo udělat pár jednoduchých změn, a mohl to být velmi slušný film. Zejména změnit hudbu, obsadit místo Zbyňka Frice kohokoliv jiného, vymyslet nějaký alespoň trochu nápaditější příběh a vyřadit různé klišovité scény, jako vzpomínání na hamburger. Hlavním pozitivem je dvojka Bartoška-Mrkvička, špatná není ani mladá Sandra Nováková v roli malé "drsné" holky. ()
Sci-fi (? fakt?) o tom, jak si čtyři lidi vlezli do labyrintu betonových chodeb, vybavenýho komplet vším, co by člověk mohl potřebovat k životu. Přesto totální apokalypsa, protože se jim tady nikdo nedělal s hambáčema. Tři postavy tak aspoň měly o čem hovořit. Ta čtvrtá si žila svým životem filozofa a čaroděje a dávala tomu jiný, místy skutečně zajímavý rozměr. Dávala tomu náznak křídel, která by to vynesla ze sklepa filmové provenience alespoň do prvního patra. Jenom Barťákův Plesnivec na to ale nakonec nestačil. A následná trudná filmografie Kryštofa Hanzlíka napovídá, že to tehdy nebyla nešťastná náhoda. ()
Protože věřím, že jednou bude napsána kniha „Dějiny úpadku české kinematografie po politickém převratu v roce 1989“, připomínám jejímu autorovi (optimisticky doufaje, že se už narodil), aby se ani o tomto bezvýznamném škváru nezapomněl zmínit. ()