Réžia:
Kryštof HanzlíkKamera:
Roman PavlíčekHudba:
Marek ŠtifterHrajú:
Maroš Kramár, David Kraus, Klára Issová, Lucie Vondráčková, Josef Somr, Gabriela Wilhelmová, Jan Kraus, Petr Janda, Martin Štěpánek, Otmar Brancuzský (viac)Obsahy(1)
Náš příběh začíná po letech. V království se chystají velkolepé zásnuby. Princ už dosáhl plnoletosti. Nastal čas, aby se oženil s dcerou sousední země. Dávný královský slib musí být naplněn! Princi se však pramálo chce do ženění. Více, než dvorská etiketa a vlastní svatba, zajímají jej okolní lesy, potok, ptáci. A především volnost. Své chování mladík nezmění ani ve chvíli, kdy na Královo pozvání přijíždí krásná Princezna. Ta ovšem záhy pochopí, že se s Princem k sobě vůbec nehodí. Rozumějí si pouze v jednom - oba se chtějí královskému slibu vzepřít. Jenže jak? Král, připomeňme, že je to ještě vcelku mladý a pohledný vdovec, je neústupný a,bytˇ je mu je Princezna více než milá, její prosbě o zrušení či oddálení sňatku, nemíní vyhovět. Princ utíká od dvorských povinností - nejprve sám, později se svým mladičkým panošem. Ten mladík není na zámku náhodou..Právě v okamžiku, kdy už si Král neví se svým tvrdohlavým synem rady, opouští jej jeho rádce a přítel Bohdan. Už dávno měl od panovníka přislíbeno, že se může vrátit na svoji tvrz. Ale král je čím dál bezradnější. Přípravy zásnubních oslav vrcholí - přitom Princezna více vyhledává společnost jeho než Princovu a Princ je věčně ve větru! Král tedy znovu posílá pro svého rádce. Přeje si, aby přijel opět na zámek. Anebo alespoň jeho syn - jistě je stejně moudrý! Ale Bohdan žádného syna nemá. Jen o něm léta před Králem vyprávěl. Vždycky si ho přál. Dina, dcera Bohdanova, nabízí králi své služby v přestrojení za mladíka. To je on, panoš Dan, co je princi čím dál tím bližší. A s nímž jednoho dne Princ utíká ze zámku. Před otcem. Před královským slibem. Dva,co se nemilují, dva, co jsou každý jiný, žene ke sňatku pouze královské slovo. Král se vydá nezdárného syna hledat. Doprovází jej Princezna, ale také Dvorní dáma, Šašek, i Bohdan. Ten už tuší, co se na zámku odehrálo. Prince nachází v lese. Princ už není se svým panošem. Jednoho rána v něm neomylně poznal půvabnou dívku Dinu. Tu má rád a tu si chce vzít. Žádnou jinou. Setkání s Králem je plné napětí. Princezna se v uplynulých dnech pohybovala stále častěji po boku Krále. On přesto trvá na svém - dávný slib musí být naplněn. Princezna, stejně moudrá jako krásná, má překvapivé řešení.. Královský slib je naplněn a ti, co se milují mohou slavit slavnou svatbu...
Scénář, který je starý 36 let, pochází z pera Františka Pavlíčka (Tři oříšky pro Popelku, Princ Bajaja) a režisérovi Kryštofu Hanzlíkovi (Do nebíčka, Zimní víla) ho přinesl kameraman Roman Pavlíček (Ranč u zelená sedmy I a II, Pražská pětka), syn Františka. Všem se moc líbil a tak začali s jeho realizací. Do role krále si vybrali stále fešného Slováka Maroše Kramára (Fontána pre Zuzanu, Za humny je drak), kterého jsme u nás až na Deník šílené manželky v České televizi dlouho neměli šanci spatřit. Druhou neokoukanou tváří je devatenáctiletý zpěvák David Kraus, jehož zaujal především scénář a možnost zahrát si po boku Lucie Vondráčkové (Šmankote, babičko, čaruj). Ta stojí na začátku řady známějších herců. Poprvé v životě se jako princezna představila půvabná Klára Issová (Anděl Exit), kterou doplňují Jan Kraus, Gabriela Wilhelmová a Josef Somr. Natáčelo se v příjemném prostředí gotické čtvrti Cukštejna, nedávno restaurovaného zámku Žleby a na rakouských hranicích u Novohradských hor.
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (141)
Pohádka? Ne, romantický příběh zasazen do středověku. Nic víc. Ani atraktivní herecké obsazení v tomto případě nezmůže všechno. ()
Ani jedna záporná postava. ()
Královský slib doplácí především na špatné herecké výkony hlavních představitelů. David Kraus svým hereckým projevem dokazuje, že není ani herec, ani zpěvák, ale jen pouhý profesionální syn. Lucka Vondráčková mě taky dvakrát nepřesvědčila, nicméně alespoň se na ní hezky dívá. Jak příběh dopadne se dá vytušit poměrně rychle. Největší problém mám však s tím, že pohádka bez pohádkovýho příběhu mě chutná asi jako zmrzlinový kornout bez zmrzliny. ()
Mdlá a utahaná pohádka, která se snaží o historický nátěr pomocí dojednaného spojenectví a středověkých rekvizit a jen díky šarmantnímu Kramárovi a místy opravdu vtipnému Krausovi seniorovi nepadá do bahna ke štěstím z pekla a zamoučněným princeznám. Naproti tomu producírování mladší generace budí něco mezi pokrčením rameny a znechuceným ušklíbnutím a naprosto nepohádkový závěr (jakkoli princeznino rozhodnutí schvaluji) korunuje Královský slib dost nekrálovsky. ()
Nezajímavé, o ničem, dost nepohádkové rozuzlení špatné zápletky, blbě napsané postavy. Zkrátka škoda slušné výpravy, když je scénář děravý (hele, to zní skoro jako básnička:) ). ()
Konečně nějaká novodobá, netuctová pohádka. Hvězdičku ubírám za Davida a Lucii. Já ty dva skutečně nemusím. Kraus mladší je mi na pohled tak děsný jak můj pohled do zrcadla po včerejším veselí a dnešním střízlivění. Jinak díky zajímavým leteckým záběrům, západům slunce, koním a hlavně díky úžasné hudbě, měla pro mě pohádka velice příjemný šmrnc. Hlavně hudba má lví podíl na přitažlivosti celého děje. Ona a až hříšně charismatický Maroš Kramár přirozeně. Ani mi nevadila nepřítomnost záporné postavy. Úplně vystačila neuvěřitelná natvrdlost hlavních mužských představitelů. Člověk by se mohl unaznačovat, ale pokud si vyloženě o něco doslova neřekne, chlapovi to nedojde. ()
Kdo by to byl býval řekl, že Klára a Lucie jsou vrstevnice? Jedna je dospělá zjevem i chováním, chová se důstojně a rozumně. Druhá se chová jako puberťačka. Dobře Princi tak, má přesně to, co si zasloužil. ()
Je fascinující, jak v tolika pohádkách vždy oblečou holku za kluka a nikdo to nepozná. ()
vystříhat dvacet minut a měli bychom tu výbornou skoro pohádku.... ()
Pohádka bez špetky nadpřirozena a bez padouchů. Smyšlený romantický příběh, kdy už po půlhodině víme, jak to přesně skončí, ale ještě hodinu si počkáme, než děj doklopýtá do finále. Hlavními hrdiny jsou čestný a nesmírně natvrdlý král (M. Kramár), jeho rozmazlený, rádoby roztomilý syn (protekční tlačenka number 1 - D. Kraus), urozená slečna, která ví, co chce, leč neumí se vymáčknout a tak jen stále kulí oči ve výrazu hladového tuleňátka (K. Issová), rádcova dcera, děvče od rány, co má prý vypadat jako kluk (protekční tlačenka number 2 - L. Vondráčková) a do toho sekunduje pár dalších čičmundů. Třeba Jan Kraus ve zbytečné roli absolutně nevtipného šaška - živočišné vitalitě např. Menšíkova Matěje v pohádce "Jak se budí princezny" se nepřiblížil ani tolik, aby mohl Menšíkovi alespoň boty olízat. "Královský slib" je provázen obvyklými dějovými nelogičnostmi tvorby pro děti, povedenou výpravou (moc hezké exteriéry), průměrnými kostýmy, místy otravnou hudbou a plejádou známých hereckých jmen. Ucanckaný příběh bych hodnotila podprůměrnými dvěma puntíky, ale velkorysá výprava mi dovoluje bez uzardění připrdnout i třetí do mírného nadprůměru. Navíc, není to tak uječený opruz jako Troškovy pohádky. Snesitelné nic-moc. 55% ()
Tak tohle bylo dost syntetické... Sice se mi líbily ty průjezdy na koních v západech slunce a průlety nad krajinou plnou jezer, ale hudba ve filmu byla taková dost nepodádkově divná a samotný děj se mi vůbec nelíbil. Celkově to na mně působilo docela chudě. Scénář měl asi větší ambice než se podařilo nakonec natočit. Ono když už si člověk čte jen ten obsah o něčem to hovoří. Já mám tedy pár obsahů také dlouhých, ale půl stránkový obsah s dějem pohádky... Eh... I ty herecké výkony nic moc, Kraus slabota, Vondráčková hlavně v roli králova syna také nic moc. V tom roce 2001 to byla ale docela fešná holka. No, kdo ale před dvaceti lety nebyl že.. :-) ? Radost udělal pan Pelzer udělal radost, toho ve filmu vždycky rád vidím. Dávám za 2 v ohni opečené brambory. * * ()
Královský slib aneb jak ženská musí žádat o ruku chlapa, kterej je tak dutej, že nepochopí tucet náznaků. A kterak rozmělnit a potopit jemnější verzi Closer (Na dotek), to je Královský slib. A kluci Krausovi tomu nasazují korunu (v dobrém smyslu). ()
příjemná pohádková romantika k balení dárků, ale na celovečerní film je to trochu moc jednoduché... největší bolestí je malej kraus a fakt, že je od půlky jasný, jak to dopadne, takže pak už jen čekáte na konec... taková nenáročná vánoční pohodička typu jednou a dost ... 60% ()
40% - Už několikeré Vánoce jsem se chtěl přemoci a vidět Královský slib celý, ale nikdy se mi to nepovedlo. Ta pohádka mě prostě nebaví. Jo, kostýmy a příroda jsou fajn, ale zbytek... ()
Pěkná, ale především výpravná pohádka (takové však uživatelé čsfd nemusejí - viz. nízká hodnocení), která se překvapivě netočí kolem boje dobra ze zlem, nýbrž kolem vztahů na královském dvoře. Herci ujdou (ale zázrak to rozhodně není), postavy šaška a dvorní dámy mi však přišly zcela zbytečné.;-) ()
Na závazný královský slib sice slíbená princezna nakonec vyzraje tak, aby se vlk nažral a koza zůstala celá, ale král, jenž by se s tím měl především potýkat, se od začátku do konce neposune ani o milimetr (viz též výstižný komentář quixote). Takže je to pohádka o tom, jak se dva měli vzít, nechtějí se a tak si nakonec vezmou každý někoho jiného (ona jeho otce, on svého panoše). To je dost málo na to, abych se namáhal s nějakým zevrubnějším hodnocením, zvlášť když je to ještě pro jistotu zabitý mladým Krausem. Lucka naštěstí umí hrát o něco líp než zpívat, princezna Kláry Issové je velmi kvalitní a ta skoro lesbická scéna samozřejmě chytla za srdce. ()
To zase Milan jednou plave proti hlavnímu proudu. Po dlooouhé době „novodobá“ (ne)pohádka, na kterou se příjemně kouká a člověk při jejím sledování nezažívá pocity zmaru a nedostává tik střídavě do pravého a levého oka. Tím nechci rozhodně tvrdit, že se přibližuje (natož) dosahuje kvalit těch starších „klasik“, ale není to takový (do očí bijící) kýč, jako 90% novodobých pokusů o „něco jako pohádka“. Prostinký příběh, civilní herecké výkony (výborný Jan Kraus), nádherná příroda (to je oslava krás země české), má to nadhled a v mezích možností to i baví (teď mám na mysli zejména glosy Jana Krause). Nevím, jak vám....mně to ke spokojenosti stačí. Takhle nějak si představuju novodobou pohádku pro celou rodinu, ikdyž si neodpustím poznámku, že ji nejvíce ocení odrostlejší publikum. (Možná) se ale mýlím. P.s. chvíli jsem měl obavy, jestli se tam neobjeví i býv. pan mluvčí hradu Ladislav Špaček a nevezme tu „Etiketu“ do vlastních rukou. Ta v podání pana Somra možná nebyla tak úplně podle bontonu, ale byla rozhodně zábavnější..... 60% ()
Příjemná a pohodová (ne)pohádka, která měla mnohem větší příběhový potenciál, než který vidíme. Kdyby z toho byl seriál nebo vyměnili režiséra... nebo kdyby (klasicky) měli tvůrci víc peněz. ()
To boli asi ešte dozvuky socializmu, nie kvôli forme, ale kvôli tomu, že sa normálne podarilo natočiť aspoň priemernú rozprávku, dnes pri tých hovnometoch ako Řachanda s prdiacimi škriatkami človek len spomína, že tvorcovia kedysi vedeli, čo do tohto žánru patrí a čo nie. Issová prekvapujúco pekná princezná, Vondráčková tiež pekná, Kraus nikdy pekný nebol, ale priniesol na obrazovku presne to, čo mal, Kramár je klasika. Rozprávka nemá odvahu priniesť niečo komplikovanejšie, ale na oddychové pozretie to stačí. ()
Všichni by měli být za takový film k soudu a vrátit peníze této republice, pokud na to přispěl stát. Tady nebude věčný holubník. ()
Reklama